Hør så her.
Hør efter. Jeg vil ikke væk herfra.
Hvorfor skulle nogen ville det?
Vi hører ting om verden udenfor.
- Om atomprøvesprængninger... - Teddy, hvor er du?
Ved du, hvordan en brintbombe virker?
- Med brint. - Morsomt.
- Chef! - Bomber eksploderer, ikke?
Men ikke brintbomben. Den imploderer -
- og skaber en eksplosion på en tusindedel, en milliontedel...
- Er du med? - Ja.
- Er du? - Ja!
Slip ham!
Hvad er det, du laver?! For pokker, Teddy.
I fik fat i Billings. Hvad helvede går der af jer?
- I skal ikke slå dem ihjel. - Han overfaldt os.
Hjælp mig lige. Lad os få ham hen på sygeafdelingen. Nej, ikke dig!
Gå med dig.
Cawley flår mig kraftedeme levende.
Stop mig... Vil du ikke nok... før jeg slår ihjel.
Stop mig, før jeg slår ihjel igen.
Laeddis...
Du sagde, jeg ville komme ud herfra.
Du lovede det.
- Du løj. - Laeddis.
Laeddis?
Det er sgu ret morsomt.
- Din stemme... - Kan du ikke kende den?
Efter alle vores samtaler. Efter alle de løgne, du har stukket mig.
- Lad mig se dit ansigt. - De siger, jeg er deres nu.
De siger, jeg aldrig kommer ud.
Din tændstik er ved at gå ud.
Lad mig så se dit ansigt, for helvede!
Så du kan stikke mig en ny plade? Det handler ikke om sandheden.
- Det handler om at få sandheden frem. - Det handler om dig!
Og Laeddis. Det har aldrig handlet om andet.
Jeg var en tilfældig person.
En vej ind.
George... George Noyce.
Nej. Det kan ikke passe. Du kan ikke være her.
- Kan du lide det? - Hvem har gjort det ved dig, George?
- Det har du. - Hvad helvede mener du?
Al din forpulede snak, og så får du mig herind igen.
Hvordan fik de dig ud af Dedham? Jeg får gjort noget ved det her!
Jeg kommer aldrig ud. Jeg kom ud en gang. Men to gange er umuligt.
- Fortæl, hvordan de fik fat i dig. - De vidste det!
Kan du ikke forstå det? Alt det, du var ude på. Hele din plan.
Det er et spil. Det hele er til ære for dig.
Du efterforsker ikke noget som helst.
Du er kraftedeme en rotte i en labyrint.
Du tager fejl.
Gør jeg virkelig? Har du været meget alene, siden du kom?
- Jeg har haft min makker med. - I har ikke arbejdet sammen før, vel?
Han... han er politimand.
Du har aldrig arbejdet sammen med ham før, vel?
George, hør her. Jeg er menneskekender. Jeg stoler på ham.
Så har de allerede vundet.
For helvede.
De fører mig ud til fyrtårnet.
De skærer i min hjerne.
Og jeg er her kun på grund af dig!
Jeg skal nok få dig ud. Du kommer ikke ud til fyrtårnet.
Du kan ikke både få sandheden frem og myrde Laeddis.
Du skal træffe et valg. Det forstår du godt, ikke?
- Jeg vil ikke slå nogen ihjel. - Løgner!
Jeg slår ham ikke ihjel! Det har du mit ord på!
Hun er død.
Giv slip på hende.
Fortæl ham det, Teddy. Fortæl ham hvorfor.
Du er nødt til at gøre det.
Fortæl om den dag, da du gav mig min medaljon.
Jeg fortalte, mit hjerte var ved at briste. Du spurgte hvorfor.
- Hun kører rundt med dig. - Jeg sagde, det var af lykke.
Hun slår dig ihjel.
Vil du have sandheden frem? Du er nødt til at slippe hende.
- Det kan jeg ikke. - Du må slippe hende!
Det kan jeg ikke!
Så kommer du aldrig væk fra øen.
Dolores.
Han er ikke i det her afsnit.
Han er blevet overflyttet til et andet sted.
Hvis han ikke er i Afsnit A -
- kan han kun være ét sted.
Fyrtårnet.
Må Gud være dig nådig.
Den er gal. McPherson og Cawley er her.
De har hørt, at en sygepasser gik amok på en patient.
De leder efter ham overalt. Lad os komme ud.
Bare gå. Vi hører til her.
- Hvad skete der med dig? - Hvad mener du?
Hvor blev du af?
Efter sygeafdelingen smuttede jeg forbi patientarkivet.
- Fandt du nogensinde Laeddis? - Nej. Jeg fandt ham ikke.
Jeg har noget, der er næsten lige så godt. Hans indlæggelsesjournal.
Der er ikke andet. Ingen optegnelser, ingen fotografier.
Kun det her. Det var mystisk. Her. Se selv.
- Jeg ser på den senere. - Hvad er der galt, chef?
Jeg ser bare på den senere.
- Ashecliffe ligger den vej. - Jeg skal ikke hen til Ashecliffe.
Jeg skal ud til det fyrtårn og finde ud af, hvad der foregår.
Der er det. Fandens også. Vi er for langt mod syd.
Vi må tilbage. Vi kommer aldrig over de klipper.
Måske er der en sti, som fører uden om klipperne og over til fyrtårnet.
Hvad laver vi? Indlæggelsesjournalen beviser -
- at der er en 67. patient, hvilket de hele tiden benægter.
Jeg skal hen til det fyrtårn. Er du med?
- Hvad kan jeg sige for at stoppe dig? - Hvorfor skulle du det? Hvorfor?
At klatre derned i mørket er det rene selvmord.
Fint nok. Så må du hellere springe over denne gang.
Du fik mig rodet ud i det her. Og nu er vi fanget her -
- på den her sten, den her ø, og har kun hinanden at stole på.
- Og du opfører dig som... - Som hvad? Hvordan opfører jeg mig?
Hvad fanden skete der i de celler, Ted?
Hvordan tror du, vejret er i Portland?
Jeg er fra Seattle.
Seattle?
Jeg fortsætter alene.
- Jeg går med dig, chef. - Alene, blev der sagt.
Fint.
Fandens også!
Jeg vidste, det ikke tog lang tid, men vandstanden var for høj.
Chuck!
Kom så!
Hvor er du, Chuck?!
Hvem er du?
Teddy Daniels. Jeg er politimand.
Du er ham, der er sendt herud.
Ja.
Vær venlig at tage hånden frem fra ryggen.
Hvorfor?
Så jeg kan se, at det, du gemmer, ikke er farligt.
Jeg beholder den her...
...hvis det ikke gør noget.
Helt i orden.
Du er Rachel Solando.
Den rigtige.
Har du slået dine børn ihjel?
Jeg har aldrig haft børn.
Jeg har aldrig været gift.
Og før jeg blev indlagt på Ashecliffe, arbejdede jeg her.
Var du sygeplejerske?
Jeg var læge.
- Tror du, jeg er sindssyg? - Nej.
Hvad nu, hvis jeg siger, jeg ikke er sindssyg?
Det hjælper stort set ikke, vel?
Det er det, der gør det så Kafkask genialt.
Når folk fortæller omverdenen, at man er skør -
- bekræfter alle ens protester bare deres udtalelser.
Jeg er ikke med.
Når først man er erklæret sindssyg -
- bliver alt, hvad man gør, kaldt en følge af ens sindssyge.
Rimelige protester bliver kaldt "fornægtelse".
Begrundet frygt..."paranoia".
Overlevelsesinstinkter kaldes... "forsvarsmekanismer".
Du er kvikkere, end du ser ud. Det er nok ikke godt.
Sig mig en ting.
Hvad skete der med dig?
Jeg spurgte til de store sendinger Sodium amytal -
- og opiumbaserede hallucinogener.
- Psykotroper. - Jeg spurgte også til operationerne.
Har du hørt om transorbital lobotomi?
De giver patienten elektrochok.
Så borer de en syl gennem øjet...
...og trækker nogle nervetråde ud.
Det gør patienten meget mere lydig. Medgørlig.
Det er barbarisk. Samvittighedsløst.
Ved du, hvordan smerte trænger ind i kroppen? Gør du?
- Det kommer an på, hvor det er. - Nej.
Det har intet med kødet at gøre. Hjernen styrer smerten.
Hjernen styrer frygt, empati, søvn, sult, vrede. Alt!
- Hvad nu, hvis den kunne kontrolleres? - Hjernen?
Man omformer et menneske, så det ikke føler smerte -
- eller kærlighed eller medfølelse...
Et menneske, som ikke kan afhøres, fordi det ingen minder har.
Man kan ikke fjerne et menneskes minder. Aldrig.
Nordkoreanerne brugte amerikanske krigsfanger -
- til hjernevask-eksperimenter. Det forvandlede soldater til forrædere.
Det er det, de gør her. De skaber spøgelser, som skal ud og gøre ting -
- raske aldrig ville gøre.
At få de evner og den viden ville tage mange år.
Mange års forskning. Mange hundrede patienter at foretage forsøg på.
Om 50 år vil folk se tilbage og sige: "Det var her, det hele begyndte."
Nazisterne brugte jøderne, russerne brugte fanger i arbejdslejrene, og vi...
...vi eksperimenterede med patienter på Shutter Island.
Nej, det vil de ikke.
Du har vel forstået...
...at de ikke kan lade dig rejse?
Jeg er fra forbundspolitiet. De kan ikke stoppe mig.
Jeg var højt agtet psykiater...
...fra en velanset familie.
Det betød ingenting.
Sig mig en ting. Har du haft nogen traumatiske oplevelser?
Ja. Men hvorfor skulle det betyde noget?
Fordi de hævder, at noget fra din fortid fik dig til at gå fra forstanden.
Så når de indlægger dig, vil dine venner og kolleger sige:
"Det er klart, at han brød sammen."
- "Hvem ville ikke det?" - Det kan de sige om hvem som helst.
Jamen de siger det om dig.
Hvordan har hovedet det?
- Hovedet? - Har du haft underlige drømme?
Problemer med at sove?
Hovedpine?
Jeg har tendens til migræne.
Du har ikke taget piller, vel? Bare aspirin?
Aspirin?
Har du spist deres mad og drukket deres kaffe?
Du har vel i det mindste røget dine egne cigaretter?
Nej. Nej, det har jeg ikke.
Der går 36 til 48 timer, før neuroleptika -
- for alvor begynder at virke. Lammelsen kommer først.
Først i fingerspidserne og så i hele hånden.
Har du set nogen omvandrende mareridt for nylig?
Fortæl, hvad der foregår i det fyrtårn.
Fortæl det.
Hjernekirurgi. Den slags, hvor man åbner kraniet og roder på må og få.
Den slags, de lærte af nazisterne.
Det er der, de skaber spøgelserne.
Hvem har kendskab til det? Altså på øen. Hvem?
- Dem alle sammen. - Hold nu op. Sygepasserne?
- De kan da ikke vide det. - Dem alle sammen.
Du kan ikke blive her. De tror, jeg er druknet.
Hvis de kommer og leder efter dig, finder de mig måske. Du må gå nu.
- Jeg kommer tilbage efter dig. - Jeg er her ikke. Jeg flytter rundt.
- Jeg kunne få dig væk fra øen. - Har du overhovedet hørt efter?
Man kan kun komme væk med færgen, og den kontrollerer de.
Du kommer aldrig væk.
Jeg havde en ven. Jeg var sammen med ham i går -
- men vi kom væk fra hinanden. Har du set ham?
Hør her...
Du har ingen venner.
Der er du jo.
Vi spekulerede på, hvornår du dukkede op.
Hop ind. Kom nu.
Er du ude at spadsere en tur?
Jeg så mig bare omkring.
Har du nydt Guds sidste gave?
- Hvad? - Guds gave.
Volden.
Da jeg kom nedenunder i mit hjem og så træet i min dagligstue -
- rakte det ud efter mig som en hånd fra det høje.
Gud elsker vold.
- Det har jeg ikke bemærket. - Vel har du så.
Hvorfor skulle der ellers være så meget af den?
Den ligger os i blodet. Det er det, vi er.
Vi fører krig, brænder ofre, plyndrer og flår vore brødre levende.
Og hvorfor? Fordi Gud gav os vold, så vi kan udøve den til hans ære.
Jeg troede, Gud gav os moralsk orden.
Ingen moralsk orden er så ren som denne storm.
Der er slet ingen moralsk orden. Kun dette spørgsmål:
Kan min vold besejre din?
- Jeg er ikke voldelig. - Jo, du er.
Du er så voldelig, man kan blive.
Det ved jeg, fordi jeg selv er så voldelig, man kan blive.
Hvis samfundets regler var ophævet, og jeg stod i vejen for et måltid mad -
- ville du flække mit kranium med en sten og æde mig rå.
Ville du ikke?
Cawley tror, du er uskadelig, men jeg ved bedre.
- Du kender mig ikke. - Jo, jeg gør.
Jeg kender dig. Vi har kendt hinanden i flere århundreder.
Hvis jeg satte tænderne i dit øje lige nu -
- kunne du så stoppe mig, før jeg gjorde dig blind?
Du kan jo prøve.
Sådan skal det være.
DØRENE SKAL ALTID VÆRE LÅST
- Hvor har De været? - Rundtomkring. Jeg har set øen.
De rejser jo nu, hvor Rachel er fundet.
- Ja. - Hold op med at kigge på ham.
- Stort møde? - Ja.
I går var der en uidentificeret mand i Afsnit C.
- Han pacificerede en farlig patient. - Gjorde han?
Han havde en lang samtale med en paranoid skizofren... George Noyce.
Lider denne Noyce af forfølgelsesvanvid?
I høj grad. Han kan være ganske foruroligende.
For to uger siden blev en patient så ophidset -
- af en af Noyces historier, at han bankede ham.
Cigaret?
Nej tak. Jeg er holdt op.
- Tager De så færgen? - Ja, i høj grad.
Vi har vist fået svar på alle spørgsmål.
"Vi"?
Nå ja. Har De set ham?
- Hvem? - Min makker, Chuck.
De har ingen makker. De kom herud alene.
Jeg har skabt noget værdifuldt her, men værdifulde ting misforstås ofte.
Alle vil have en hurtig løsning. Jeg prøver at gøre noget, som folk -
- Dem selv iberegnet, ikke forstår. Og jeg giver mig ikke uden kamp.
Det kan jeg se.
Hvad var det så med Deres makker?
Hvilken makker?
Skal De noget?
Jeg er bare på vej ud til færgen.
Det er altså den anden vej.
Hvis De venter et øjeblik, skal jeg få Dem kørt ned til havnen.
Hvad er det, doktor? Hvad er det?
Det er bare noget beroligende. En forholdsregel.
Hvad vil De gøre? Slå mig ihjel?
- Synes De, De fortjener det? - Hvorfor?
Fordi jeg har provokeret Dem? Sig mig lige...
Hvad provokerer Dem ikke? Bemærkninger? Ord?
- Nazister. - Også det.
Og så selvfølgelig minder, drømme.
Vidste De, at ordet traume stammer fra det græske ord for sår?
Og hvad er det tyske ord for drøm? Traum. Ein Traum.
Sår kan skabe uhyrer, og De...
De er såret. Og vil De ikke give mig ret i -
- at når man ser et uhyre, må man standse det?
Jo, det har De ret i.
Jeg sagde, det tog en times tid.
Skulle vi tage stueetagen med?
- Hvor lang tid har du været på vagt? - 18 timer i træk.
Du får en god løn.
Hvad laver du, skat?
- Du skal ned til færgen. - Nej. Nej, nej...
Hvis verden tror, Chuck er død, er han den perfekte forsøgskanin.
De kan kun have ført ham et sted hen.
- Hvis du går derhen, dør du. - Han er min makker.
Hvis de holder ham fanget, må jeg få ham ud.
Jeg kan ikke miste flere.
Du må ikke gøre det, Teddy. Vil du ikke nok lade være?
Beklager, skat.
Jeg elsker det her, fordi du har givet mig det.
Men når sandheden skal frem...
...så er det kraftedeme et grimt slips.
Nej.
Stop! Bliv, hvor du er!
Slår du mig ihjel?
Nej. Jeg slår dig ikke ihjel.
Hvorfor er du helt gennemblødt, skat?
- Hvad sagde De? - Du ved udmærket, hvad jeg sagde.
Geværet er for resten tomt.
Sid ned.
Se nu at bliv tørret. Du bliver forkølet.
Fint nok.
Hvor hårdt sårede du vagten?
Jeg ved ikke, hvad De taler om.
Ja, han er her. Få doktor Sheehan til at se til din mand, før han kommer op.
Nå...
Kom doktor Sheehan ind med færgen i morges?
Ikke ligefrem.
Du sprængte min bil i luften. Jeg var virkelig glad for den.
Det er jeg ked af at høre.
Du ryster ret voldsomt, ikke?
Hvad med hallucinationerne?
Kom væk, Teddy. Det her sted taget livet af dig.
- Ikke værst. - De bliver værre.
Det ved jeg godt. Doktor Solando fortalte mig om Deres neuroleptika.
Gjorde hun? Hvornår?
Jeg fandt hende. I en grotte -
- ude ved klipperne. Men De får ikke fat i hende.
Det tvivler jeg ikke på. Hun findes nemlig ikke.
Dine vrangforestillinger er alvorligere, end jeg troede.
Du er ikke på psykosemedicin.
Du er faktisk slet ikke på noget.
- Hvad helvede er det her så? - Abstinenser.
Abstinenser? Jeg har sgu da overhovedet ikke drukket herude?
Chlorpromazin. Jeg er ikke tilhænger af psykofarmaka, men i dit tilfælde...
- Chlorproma-hvad? - Chlorpromazin.
Det samme, vi har givet dig de sidste 24 måneder.
De sidste to år -
- har nogen altså givet mig stoffer i Boston?
Ikke i Boston. Her.
Du har været her i to år. Som patient på institutionen.
Efter alt det, jeg har set her -
- tror De så virkelig, De kan overbevise mig om, at jeg er sindssyg?
Ved De, hvem jeg har med at gøre til daglig? Jeg er marshal.
Du har været marshal.
Her er indlæggelsesjournalen, beviset på den 67. patient.
Hvis du var nået til fastlandet, kunne du have "afsløret hele skidtet".
Men alligevel havde du ikke tid til at se på den. Læs den nu.
Værsgo.
Patienten er yderst intelligent og forstyrret. Højt dekoreret krigsveteran.
Deltog i... befrielsen af Dachau.
Tidligere marshal. Tilbøjelighed til vold.
Viser ingen anger over sin forbrydelse, fordi han fornægter den.
Højtudviklet fantasiverden, som afholder ham fra at indse sandheden...
Jeg har fået nok af det her pis! Hvor er min makker? Hvor er Chuck?!
Lad os prøve på en anden måde. Din kones pigenavn var Chanal, ikke?
- De skal ikke tale om hende. - Det er jeg desværre nødt til.
Kan du se, hvad disse fire navne har til fælles? Det er din "lov om de 4".
- Andrew, hvad ser du? - Hvis min makker har lidt overlast...
Koncentrer dig, Andrew! Hvad ser du? Navnene har de samme bogstaver.
Edward Daniels har de samme 13 bogstaver som Andrew Laeddis.
Det samme gælder Rachel Solando og Dolores Chanal. Det er anagrammer.
- Den taktik virker ikke på mig. - Nu har du fået sandheden.
Du hedder Andrew Laeddis.
Den 67. patient på Ashecliffe er dig, Andrew.
- De er fuld af pis. - Du blev indlagt for to år siden.
Du begik en grusom forbrydelse. Du kan ikke tilgive dig selv -
- så du har opfundet et andet jeg.
Så lad os få fakta på bordet.
I din historie er du ikke morder. Du er helt. Stadigvæk politimand.
Du er her på en sag og har afsløret en sammensværgelse.
Så alt, hvad vi siger om dig, kan du afvise som løgn, Andrew.
- Jeg hedder Edward Daniels. - Jeg har hørt den fantasi i to år.
Jeg kender den ud og ind. Patient nr. 67, stormen...
Rachel Solando, din forsvundne makker, dine drømme.
Du var i Dachau, men det er ikke sikkert, du dræbte nogen vagter.
Jeg ville ønske, jeg kunne lade dig leve i din fantasiverden. Det ville jeg.
Men du er voldelig, trænet, farlig. Den farligste patient, vi har.
Du har såret sygepassere, vagter, andre patienter... Du overfaldt Noyce.
Jeg har kraftedeme luret Dem. De fik Noyce banket.
- Selvfølgelig ikke! - Hvorfor skulle jeg gøre ham noget?
Han kaldte dig Laeddis.
Og du vil gøre alt for ikke at være ham.
Jeg har en udskrift af din samtale med Noyce i går.
"Det handler om dig og Laeddis. Det har aldrig handlet om andet."
Han siger, det handler om mig og Laeddis.
Da du spurgte til hans ansigt, sagde han: "Det var dig."
- Han mente, at det var min skyld. - Du havde nær slået ham ihjel!
Inspektøren og bestyrelsen vil gøre noget. De har besluttet -
- at hvis vi ikke kan få dig tilbage til virkeligheden lige nu -
- bliver der sørget for, at du aldrig mere kan gøre nogen fortræd.
De giver dig det hvide snit, Andrew. Kan du forstå det?
Ja, det er forstået.
Jeg forstår det udmærket.
Hvis jeg ikke er med på Deres lille leg -
- forvandler doktor Naehring mig til et af sine spøgelser.
Men hvad med min makker? Vil De fortælle mine overordnede -
- at han er en forsvarsmekanisme?
Dav, chef.
Hvad helvede er det, der foregår?
- Arbejder du for ham? - Beklager.
Nogen skulle blive hos dig og passe på dig.
Du mener holde øje med mig. Hvert eneste minut.
Hvem er du? Hvem er du? Svar mig.
Kan du ikke kende mig, Andrew?
Jeg har været din faste psykiater de sidste to år.
Jeg hedder Lester Sheehan.
- Jeg fortalte dig om min kone. - Det ved jeg godt.
Jeg kravlede ned ad en klippeskrænt efter dig. Jeg stolede på dig.
Jeg satte alt på spil for at redde dig her! Alt!
- Det ved jeg godt, chef. - Tiden er ved at løbe fra os, Andrew.
Jeg forsikrede bestyrelsen om, at jeg kunne skabe -
- det mest nyskabende psykiatriske rollespil nogensinde og redde dig.
Jeg troede, at hvis vi lod dig spille historien til ende -
- ville du se, hvor usand og fuldstændig usandsynlig den er.
Du har kunnet gå frit omkring i to dage. Lad mig så høre.
Hvor er nazieksperimenterne? De sataniske operationsstuer?
Andrew, hør nu her.
Hvis det ikke lykkes at redde dig -
- vil alt det, vi har prøvet at gøre, blive miskrediteret.
Vi er i frontlinjen i en krig.
Og lige nu står og falder det hele med dig.
Bliv, hvor De er!
Jeg hedder Edward Daniels!
- Den er ladt. Det kan jeg mærke. - Er du sikker på, det er din pistol?
Den har mine initialer. Der er en bule i løbet efter et skud.
- Jeg hopper ikke på mere af Deres lort! - Så skyd løs.
Ellers kommer du aldrig væk fra øen.
Andrew, hold nu op.
Min pistol.
- Hvad fanden har I gjort ved min pistol? - Det er legetøj.
Vi taler sandt.
Dolores var sindssyg, maniodepressiv, til fare for sig selv.
Du drak, holdt dig væk og nægtede at lytte til folk.
I flyttede til søen, efter at hun satte ild til jeres lejlighed i byen.
Du lyver! Du har bedøvet mig!
- Du har ikke bestilt andet end at lyve! - Dine børn. Andrew, dine børn!
- Simon. Henry. - Jeg har aldrig haft børn.
Din kone druknede dem... ved hytten ved søen.
Og her, den lille pige, du drømmer om...
- Hver eneste nat. - Jeg har aldrig haft en lille pige.
Det er hende, der siger, at du skulle have reddet hende.
Reddet dem alle sammen. Din datter.
Hun hedder Rachel. Vil du fornægte, at hun har levet?
Vil du, Andrew?
Det er jeg ked af, min skat.
Jeg sagde jo, du ikke skulle gå herud. Jeg sagde jo...
...det ville tage livet af dig.
Så er jeg hjemme! Vi fangede ham lige uden for Oklahoma.
Jeg må have stoppet ti steder på vejen fra Tulsa. Jeg kunne sove en uge.
Dolores?
Skat...
...hvorfor er du helt gennemblødt?
Jeg har savnet dig.
Jeg vil hjem.
Du er hjemme.
Hvor er børnene?
De er i skole.
Det er lørdag, skat.
Skolen er ikke åben om lørdagen.
Min skole er.
Åh gud.
Åh gud, nej!
Kom nu.
Åh gud, nej!
Lad os sætte dem ind ved bordet, Andrew.
Vi tørrer dem. Vi skifter tøj på dem.
De bliver vores levende dukker.
I morgen kan vi tage på skovtur med dem.
Hvis du nogensinde har elsket mig...
...så lad være med at sige mere.
Jeg elsker dig.
Slip mig fri.
Skat.
Vi bader dem.
- Jeg elsker dig, skat... - Jeg elsker også dig.
- Jeg elsker dig over alt på jorden. - Jeg elsker dig...
- Andrew, kan du høre mig? - Rachel...
Rachel!
Rachel? Rachel hvem?
Rachel Laeddis.
Min datter.
Hvorfor er du her?
- Fordi jeg slog min kone ihjel. - Og hvorfor gjorde du det?
Fordi hun myrdede vores børn...
...og sagde, jeg skulle slippe hende fri.
- Hvem er Teddy Daniels? - Han findes ikke.
- Jeg fandt på ham og Rachel Solando. - Hvorfor?
Vi skal høre dig sige det.
Da Dolores havde prøvet at begå selvmord første gang...
...sagde hun til mig, at hun havde et insekt...
...inde i hjernen.
Hun kunne mærke, hvordan det...
...kriblede hen under hendes kranium...
...og trak i trådene bare for sjov.
Det fortalte hun mig.
Hun fortalte det, men jeg hørte ikke efter.
Jeg elskede hende så utrolig højt.
Hvorfor opdigtede du dem?
Jeg kan ikke leve med tanken om, at Dolores slog vores børn ihjel.
Og at jeg...
Jeg slog dem ihjel, fordi jeg ikke skaffede hende hjælp.
Jeg slog dem ihjel.
Nu skal du høre, hvad jeg frygter. Vi nåede dig for ni måneder siden -
- og så gik det tilbage igen.
- Det kan jeg ikke huske. - Det ved jeg godt.
Du nulstillede, Andrew. Som et bånd, der spiller -
- om og om igen i det uendelige.
Jeg håber, at det her er nok til at forhindre, at det sker igen.
Men jeg skal være sikker på, at du har erkendt virkeligheden.
Du rakte ud efter mig, ikke, doktor?
Du prøvede at hjælpe, da ingen andre ville.
Jeg hedder Andrew Laeddis.
Og jeg myrdede min kone i foråret 52.
- Hvordan går det i dag? - Godt. Hvad med dig?
Jeg klager ikke.
- Hvad gør vi nu? - Godt spørgsmål.
Vi må væk fra den her klippe, Chuck.
Tilbage til fastlandet. Den er fandeme helt gal herude.
Bare rolig. De fanger os ikke.
Nej. Vi er for kvikke til dem.
Ja. Det er vi, ikke?
- Det her sted får mig til at tænke... - På hvad, chef?
Hvad ville være værst?
At leve som et uhyre -
- eller at dø som et godt menneske?
Teddy?
Danish